Mr. Sloane.
Velkommen til Monte Inferno klosteret for Vespertine-ordnen.
- Tak. - Tilgiv os for vores forsigtighed.
Selvfølgelig.
Jagtsæson?
Kom. Fader Kampinski venter.
- Mr. Sloane. - Fader Kampinski.
Tak fordi De ville møde mig.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Vores institut er påbudt til at udvikle midler mod terrorisme.
Vi har selvfølgelig hørt om Deres arbejde her, -
- og ville måske...
Vores bier er ikke til salg.
Selvfølgelig ikke.
Vi ville bruge Deres viden.
Ikke Deres insekter, i sig selv.
Jeg kan forstå at De har avlet aggresionen ud af dem.
Det er ikke helt korrekt. Aggressionen er der.
Trangen er der ikke.
Kom, mr. Sloane. Lad mig vise Dem det.
I virkeligheden har disse bier et usædvanligt giftigt stik.
Det er meget svært at gøre dem vrede.
De vælger produktivitet over aggression, -
- derfor er vi i stand til, at gå blandt bigårdene uden beskyttelse.
- Utroligt. - Vi kan lære så meget -
- af disse fortræffelige væsner.
- Fascinerende. - De er mættet af en slags elskværdighed.
- Modsat så mange mennesker. - Hvordan har De opnået den elskværdighed?
Her er vi dedikerede til at forene modsætninger.
Mennesket og hans videnskab, Gud og hans mirakler, -
- forenes for at gøre gavn for alle.
Tænk over det. Den rigtige blanding af genetisk manipulering, -
- diætetiske supplementer, ændring af adfærd og...
- De kunne skabe en ny art. - Nej, min søn.
Blot en bedre bi. En tættere på Guds prægtige design.
Vi kan endda kontrollere deres kropstemperaturer, -
- få dem til at arbejde hårdere, længere, mere synkront.
For det gode.
Ekstraordinært.
Paphiopedilum Khan.
Den mest sjældne art af fruesko-orkideerne, man troede var udryddet.
- Ikke helt. En nær slægtning. - Nej.
Dette er den originale.
Bragt til Italien fra Kina af Marco Polo i 1269.
- En gave fra Kublai Khan. - Hvad vil De?
Hvis jeg må, -
- vil jeg gerne bruge lidt tid her.
Undersøge Deres historiske papirer.
- Tag en prøve af Deres orkide. - En prøve?
For 50 millioner dollars, indsat på Deres kontoer i Vanuatu og på Samoaøerne.
Ja, det er sandt at jeg har lidt til en regnvejrsdag.
Jeg er faktisk uinteresseret i penge.
Jeg tjener Gud, jeg er ikke handlende.
Efter min erfaring, -
- Fader, -
- er de to knapt uforenelige.
Jeg beklager, at De rejste så langt for intet.
Nej.
Det er mig der beklager.
Jeg kommer hjem.
Plan B.
Vær sød at hjælpe mig.
Selvfølgelig.
Modgift. Nok til give Dem en chance for at overleve.
Men først, Rambaldis orkideformularer, som De brugte på Deres bier.
Gå af helvede til.
Efter Dem.
- Hold begge arme højt... - Ja, jeg ved det.
Du fortæller det hver dag, tak.
- De behandler én som idiot. - Hold dem oppe, far.
Det er for dit eget bedste.
Dr. Liddell sagde du skulle følge hans anvisninger, hvis du vil blive rask.
Jeg fik aldrig takket dig for at finde Liddell.
Det behøver du ikke.
Det andet komediespil.
Du foregav, at være din mor. Hvis idé var det?
Sloanes.
Du levede i 1981. Du levede i en illusion.
Det var den eneste måde, vi kunne få dig til at afsløre hvor Liddell var.
Du fortalte det, far.
Du fortalte mor, at du var CIA-agent.
Du brød reglerne. Sådan stjal hun hemmeligheder om bureauet.
Jeg sænker dem nu.
Du sagde også, at du ville sige op.
Du ville gøre det, hvis hun ikke havde taget afsted.
Jeg kunne ikke lide, at være væk hele tiden.
Ikke at være del af dit liv.
Du er del af det nu.
- De er klar til briefingen. - Tak. Vi kommer.
I går blev en sjælden orkide stjålet fra Monte Inferno klosteret i Umbria.
45 munke blev dræbt i processen.
Satellitfotos bekræfter, at det er den samme mand, som i Santiago.
Manden der hævder, at være mig. Detaljer er i jeres mapper.
- Hvad er der specielt ved denne orkide? - Den har kemiske sammensætninger, -
- der forhøjer modtageligheden i nervebanerne.
Mener vi. Vi ved det faktisk ikke.
Ingen i den videnskabelige kreds har set den i århundreder.
Vi skal skaffe den tilbage. Find bedrageren. Få fat i orkideen.
Der skal ligge en plan på mit bord inden kl. 22.
Det var alt.
Arvin.
Skal snakke med dig.
Selvfølgelig.
Du sagde den var harmløs, at dette aldrig kunne ske.
Jeg kunne ikke forestille mig, at orkideens effekt kunne vendes.
Nej, men nogen kunne.
Ikke overreagere, Jack. Mueller-anordningens potentiale, -
- blev demonstreret på insekter, ikke mennesker.
Du er vidne til en mulig global katastrofe, -
- delvist på grund af det du satte i værks.
Tror du ikke jeg ved, at jeg er ansvarlig?
Vi skal finde orkideen, Jack.
Ikke spilde tid på, at diskutere det uoprettelige.
72 timer. Hvis vi ikke har orkideen inden da, -
- går jeg til Langley.
- Det betyder enden for dig, Arvin. - Også for dig, Jack.
Det ved jeg.
72 timer.
Det italienske politi har ingen spor. Satellitovervågningen var en fiasko.
Echelon er knastør. Vores Sloane klon er pist forsvundet.
- Så er vi tilbage hvor vi startede. - Ikke helt.
Vi lader ham finde os.
Vespertine-papirer, Rambaldi-tekst som henviser til vores stjålne orkide.
- Rygtet siger, at de blev udslettet. - Du vil lokke dem frem?
Lyve om, at de blev fundet i Fader Kampinskis personlige ejendele.
- DSR kunne låne os nogle dokumenter. - Sætte dem på auktion.
Jeg har en kontakt til et antikvariat i Paris.
- Smil og udstrål rigdom. - Rig på dollars eller euro?
Helt klart, euro.
Mark Mullens fra Caroline Instituttet.
- Skriv her. - Ah.
Tak.
- Evergreen, du er i luften. - Uplinker til APO.
- Jeg ville gerne være der. - Bedrageren har set dig før.
- Det ved jeg. Det er bare... - Nadia klarer sig.
Lad os håbe det.
Solgt for 5 millioner euro til manden i det grå flannelsæt.
Næste artikel, nummer 47, er lige blevet tilføjet.
Vespertine-papirerne.
Alle der vil byde, kan undersøge dokumenterne.
Se, men ikke røre.
Lad os se hvem der bider på.
- Identitet? - Toshiro Takenada.
Velhavende Rambaldi-samler fra Kyoto.
Efraim Dousseau 'Ngumbe.
Dilettant. Rigmand mere end visionær.
Usædvanligt.
- Jeg har ikke set hende før. - Evergreen, lad os se hendes navneskilt.
"Pamela McNabb Stanyck Instituttet".
- Rolig. - Må man ikke værdsætte smukke ting?
Du har ret. Saml appetit ude. Spis hjemme.
Dækfirma. McNabb er en svindler.
Vi starter med 2 millioner euro.
Jeg har 2 millioner. Hører jeg 2,5?
2,5. Hvad med 3 millioner?
4 millioner?
6 millioner?
9 millioner?
- 10 millioner? - Vores pige byder ikke længere.
Noget gik galt. Merlin. McNabbs mobiltelefon.
Jeg er i gang.
Scanner for GSM-kilde. Samtalen er krypteret.
11,5?
- McNabb er på vej. - Stop hende.
- Det er modtaget. - 12 millioner?
- Hvad hvis hun ikke arbejder for ham? - Det er hende.
- Hvorfor løber hun så? - Jeg ville kun stoppe med at byde, -
- hvis jeg var sikker på, at jeg kunne få papirerne på andre måder.
13 millioner?
- Hun er lokkedue. Tjek papirer. - Det er modtaget.
Glem hende, Evergreen. Papirerne er væk. Bagdøren.
Marcus. Hvilken overraskelse.
- Vi har ham. - Flot arbejde.
Tag ham med hjem. Han skal fortælle os hvor orkideen er.
Jack.
- Det burde jeg jo vide. - Du kender mig?
Hvad mener du? Selvfølgelig gør jeg det.
- Og mig? - Hvad med dig?
Kender du mig?
- Nej. - Jeg er Arvin Sloane.
Jeg forstår. Dette er dit værk, Jack. Spille mig et puds.
Jeg ved ikke hvad du taler om.
- Jeg har aldrig mødt dig. - Det vil ikke virke.
Okay, skal vi sige dette direkte?
Jeg er Arvin Sloane.
Som "Arvin Sloane", -
- stjal du for nyligt en sjælden orkide fra Monte Inferno klosteret.
Dit komediespil er forbi. Du er blevet fanget.
Hvad sker der så? Du nægter mig mad?
Prøver at forandre min tidsfornemmelse? Forgæves forsøg på at nedbryde mig.
Du burde vide det, Jack.
- Hvem er du? - Hvem jeg er?
1985.
Belize.
Vi var fanget i et sikkerhedshus i 72 timer, -
- udspurgte en revolutionær.
Og efter du skar...
Hvor mange fingre var det? Otte.
...fortalte han hvad vi ønskede.
Kun du og jeg ved det.
Vi udelod det i rapporten.
Firmaet må være desperat, når de udspiller dette ynkelige hjernespil.
At du kan kalde denne skuespiller, denne klovn, Arvin Sloane, -
- og lade mig tvivle på min egen identitet.
Hvordan redegører du for faktummet, at i den senere tid -
- har denne mand grundlagt en international hjælpeorganisation kaldet Omnifam?
Verdenen kender hans ansigt, som Arvin Sloane.
Han er en CIA-komiker med mit gode udseende.
Og jeg kan bevise det. Affæren i Santiago.
Jeg bemærkede at både Marcus Dixon og Sydney Bristow var på den mission.
Det får én til at tro, at disse to agenter aldrig ville -
- arbejde for manden, som dræbte deres kære.
Hvad er den mest logiske mulighed?
At jeg er bedrageren -
- eller at du er?
Underligt.
Hvis der er ikke var andet, så kan I begynde at skære mine fingre af -
- eller ringe til min advokat.
- Marshall vil tale med dig. - Hils ham.
Prøv ikke at dræbe ham.
- Hvad har vi? - De skal selv se det her.
- Hvad ser jeg på? - Dette er bedragerens EEG-aflæsninger.
Hans hjerneaktivitet. Hver person har sit eget unikke hjernemønster.
Se den anden.
- De er identiske. - Nemlig.
- Hvis EEG er dette? - Disse er fra databasen.
Dette er Arvin Sloane. Den virkelige Sloane. Vores Sloane.
Siger du, at disse mænds hjerner er ens?
Praktisk talt, så godt som.
Denne mand er Arvin Sloane.
- Det er hans hjerne hvert fald. - Hvordan er det muligt?
Jeg arbejde på et projekt for SD-6, om hjerneindprentning.
- Hukommelsesspor. - Dette program blev kørt af Psy Ops.
- Af McCullough. - Hvem er McCullogh?
Calvin McCullogh, overordnet partner hos SD-6.
Stod for afdelingen for psykologisk krigsførelse og operationer.
Blandt disse programmer -
- var der Projekt Brainstorm.
Det skulle undersøge eksperimentelle teknologier -
- til at hjælpe med afhøring, hjernevask, skabelse af sovemidler, -
- samt overførelse af minder fra et emne til et andet.
Vi tror denne mand, blev indbildt at han var Sloane.
Ikke bare indbildelse, men at spille ham.
Han deler de samme begær, som forklarer hans jagt på Rambaldi-artefakter.
Hvis vi tænker over det, så var denne fyr to skridt foran os hele tiden.
Han kender Deres strategier, Deres planer. Deres hemmeligheder.
Da vi var i Santiago, på jagt efter Sloane klonen første gang, -
- kendte du adgangskoden til hans anlæg - "Jacquelyn".
Det har jeg ingen reference til. Det kom bare til mig.
Måske fordi det er begravet dybt i Deres underbevisthed.
Så derfor også begravet i hans.
Men du sagde, at det kun var eksperimenter.
Nogen må have fortsat McCulloughs forskning efter SD-6 blev lukket ned.
McCullough blev advaret. Han blev ikke fanget.
- Hvem advarede ham? - Det gjorde jeg.
Jeg skyldte ham en tjeneste. Noget som han tydeligvis ikke betalte tilbage.
Hvis McCullough står bag det, så har vi måske et spor.
- Jeg har en idé om hvor han kunne være. - Jeg sætter Dixon og Vaughn på sagen.
Imens fortsætter vi afhøringen her.
- Jeg kan se du nyder dit otium. - Vi må vel godt sætte os.
Det er længe siden, mr. Dixon.
Hvad skylder jeg æren?
Arvin Sloane sendte os.
Den rigtige Arvin Sloane.
Fortæl os hvor orkideen er, og vi kan indgå en aftale.
Jeg ved ikke hvor den er.
Hvis du ikke vil tilbringe resten af dit liv i fængsel, -
- så vil jeg anbefale, at du begynder at samarbejde.
Jeg siger, at jeg ikke har de svar I leder efter.
Vi ved du brugte Projekt Brainstorm til, at få den mand til at tro han er Arvin Sloane.
- Og det benægter jeg ikke. - Du fik ham til at hente orkideen.
Hvor er den?
Ja.
Jeg fik ham til at tro, at han er Sloane.
Men jeg gjorde det for godt.
Han snød mig, og beholdte orkideen for sig selv.
Som Arvin ville have gjort.
Du lyver.
Jeg er færdig med at lyve.
Alt der betyder noget er, -
- at min arbejdsgiver ikke ville lade mig leve længe nok, til at blive afhørt, -
- og at lige nu, -
- løber der 300 mg cyanid gennem mine årer.
- Kaffen. - Jeg får en ambulance. Una ambulancia.
Hvem arbejder du for?
Fortæl Arvin jeg...
Det er så godt at se dig, Sydney.
Godt. Jeg har kun ét spørgsmål.
Hvor er orkideen?
Fire år er lang tid uden din elskede.
- Du har klaret dig godt. - Hvis du fortæller mig hvor, -
- fortsætter jeg gerne denne farce. Ellers...
Er du sikker på, at det er det du vil, Sydney. Tænk over det.
Du kunne spørge mig om så meget.
Hvorfor ikke vælge noget der betyder noget?
Som hvad?
Genskabelsen af menneskeslægtens evolution.
Du har fundet en Rambaldi-formular.
Endelig. Jeg indrømmer -
- at nogen af Rambaldis opgaver nogen gange endte i ren dumhed, -
- men ikke denne.
- Fortsæt. - Arbejdet vi udførte.
Arbejdet du udfører nu. Stoppe skurke, slukke ildebrande.
Du er på en klapjagt. Gør ingen forskel. Du skal gå til kilden.
Menneskeslægten. Hvor vi er på vej hen.
Hvad vil der ske med menneskene?
Du vil ændre verdenen. Vil du virkeligt vælge mellem besejring af ondskab, -
- og det godes overlegenhed?
- Jeg er den du leder efter. - Du siger, at du er på de godes side?
- Samarbejd med mig. - Dette arbejde...
Vil det involvere genetik og biomanipulation?
På en måde.
En vulgær ville bruge ordet "mutere", men det lyder så negativt.
- "Mutere"? Til hvad? - Angiveligt til en mere udviklet, -
- mindre aggressivt væsen. Mere samarbejdsvillig, roligere.
Nemmere at kontrollere. Som bierne i klosteret. Du gjorde dem til dræbere.
Bierne var en prøve. Jeg ville se om lykken kunne vende.
Kom nu, Sydney. Hvor mange krige var der i det sidste århundrede?
Hvor mange folk døde i disse krige gennem folkedrab eller politiske undertrykkelser?
Vi...vi er frygtelige, menneskene.
Lærer vi af elskværdighed eller skønhed eller hvad vi kalder Gud?
- Hvad vil du gøre ved det? - Jeg kunne vel uddele en formular -
- til befolkningen, -
- som ville ændre vores hjernekemi, -
- stærkt udvide vores kapacitet til kvaliteter som indføling -
- og harmonisk koeksistens.
Denne formular.
Hvordan ville du uddele den?
Intet kunne være mere simpelt.
Aner du hvor mange tilsætningsstoffer der er i vores drikkevand?
Hvis jeg kunne gøre det hele om, så ville jeg.
Via Omnifam introducerede jeg en kombination af stoffer -
- i vandforsyninger i hele verdenen.
Det var min hensigt, ved hjælp af Rambaldis formularer, -
- at skabe en mere fredfuld art.
At avle aggressionen ud af befolkningen, som munkene med bierne.
- Vi har ikke tid til dine rationaliseringer. - Nej.
Undskyld mig. De fejlede vel, ikke?
Ja, jeg fejlede.
Jeg havde ikke orkideen, så jeg prøvede at skabe dens nektar kunstigt.
Din bedrager har orkideen, så han behøver ikke at erhverve sig -
- nogen af de stoffer du nævnte.
Han skal blot putte nektaren i vandet du forurenede.
- Du ladede pistolen. - Det er rigtigt.
Hvor mange snakker vi om? Hvor mange drak vandet?
Et sted mellem tre og fire hundrede millioner.
- Hvad? - Hvis bedragerens organisation -
- allerede høster kemikaliet fra orkideen, -
- synes jeg ikke vi skal spilde tiden på beskyldninger.
Hvad er vores muligheder?
Dixon og Vaughn uplinker alle McCulloughs filer.
Der er måske en ledetråd. Del det op. Se hvad I kan finde.
Jeg vil gerne tale med dig.
Jeg kunne tyde det. Du vidste hvad han gjorde og ignorerede det.
- Hvorfor? - Sydney.
Han er syg. Kan du ikke se det? - Han var ved højdepunktet, -
- men han opgav sin plan.
- Du stoler stadig på ham. - Da han startede dette, -
- så han ikke at det var starten på et globalt folkedrab.
Så han er en mand med storhedsvanvid og venlige hensigter?
Sloane kan ikke gøre det om.
Det ville være unyttigt at alarmere offentligheden.
Det vil ende i verdensomspændende panik. Vi skal have den blomst.
Som vi kunne få for længe siden, og give til DSR.
Men det gjorde vi ikke, fordi du havde hemmeligheder.
Hvilket gør dig til medskyldig.
- Ja? - Jeg har fundet noget.
I følge McCulloughs filer, -
- udførte SD-6 detaljerede hjernescanninger på Sloane.
McCullough skabte derefter Sloanes hjerne digitalt, og uploadede den til denne fyr.
De filer går dybt.
Hvilket giver os få muligheder.
Han fortæller ikke hvor orkideen er, så længe han tror han er mig.
Det er rigtigt. Vi skal ryste det ud af ham.
Ende hans skizofreni, og få hans sande personlighed til at fortælle os hvor.
- Mener du chokterapi? - Ikke den traditionelle.
I følge undersøgelser, vil genoplevelsen af smertefulde minder ryste ham stærkt.
Men det skal være alvorligt. Det kan ikke være...
Hypnotisk regression. Tage ham tilbage i fortiden, -
- Deres fortid, og lade ham mindes erindringen.
Arvin klon, vil sikkert gøre modstand.
De skal genopleve et smertefuldt minde.
Og optage det med McCulloughs teknologi.
Og uploade det til Sloane nr. 2.
Det er ligesom en kontakt. Det ene øjeblik, Arvin klon, -
- det andet - shazam - sig selv igen.
- Hvad er riskoen? - For emnet?
- Det vil enten nedbryde ham eller ikke. - Hvad med ham?
Jeg skal bruge lidt mere tid til test, før jeg kan...
Nej.
- Vi gør det nu. - Fint.
- Hvor starter vi? - Jacquelyn.
Hvem er Jacquelyn?
- For 30 år siden... - Nej!
Undskyld, sir. Det er bare...
Det er bedre, hvis De oplever det i øjeblikket. Ikke i ord.
Okay, dette skulle gøre Dem godt tilpas og afslappet. Når De er halvt bevidstløs, -
- vil elektroderne sende impulser, for at hypnotisere Dem.
Jeg skal bruge hjælp til at finde Jacquelyn.
Mr. Bristow taler med Dem.
Han fortæller ledetråde, som skulle få Deres sind til det rigtige sted.
Held og lykke.
Okay.
Vi er klar til at optage. Begynd bare.
Arvin. Jeg tæller tilbage fra ti til en.
Når jeg når ét, vil du være det rigtige sted til at fortælle om Jacquelyn.
Ti.
Ni.
Otte.
- Hvad var det? - Han kæmper i mod. Han vil ikke tilbage.
- Fortsæt. - Syv.
Seks.
Fem.
Fire.
Tre. To.
En.
Jeg tænkte vi kunne tage båden, før det bliver for koldt.
Måske middag i Bellagio. Hvad synes du?
Jeg foretrækker at være her.
Man kan se vinden i træerne.
- Men du burde tage afsted. - Nej. Nej.
Nej, vi kan sidde her så længe du ønsker.
Så længe du behøver.
Og jeg lover, at vi kommer over Jacquelyn.
Jeg vil ikke høre det navn. Du kan ikke sige det, Arvin.
Det gør ondt. For ondt.
Vil du love, at du aldrig nævner hendes navn igen?
Aldrig nævne... -
- hendes navn.
Vær sød at lukke mig ind, Emily.
Jeg er alene med dette, Arvin.
Jeg er alene lige nu.
Nej.
- Jacquelyn. - Jacquelyn.
Kunne hun være en elskerinde?
Vær sød.
- Vent lidt. Se her. - Er han okay?
- Det ved jeg ikke. - Arvin, vi er der ikke endnu.
Du skal tilbage.
Hvem var Jacquelyn, Arvin. Gå tilbage til da du mødte hende.
Du skulle ikke lave noget.
Det betyder intet havearbejde.
Jeg kan ikke lade være.
Emily. Emily, vær sød.
Ikke flere sjove navne på italienske landsbyer.
Vores datter kan ikke hedde Carlotta, Pernabio eller Verbina.
Verbina. Verbina er perfekt.
Hvad med Jacquelyn?
Jacquelyn.
Ja.
Kan du lide det? Baby Jacquelyn.
Jacquelyn.
Det kan jeg lide.
"Baby Jacquelyn."
- Vidste du besked, far? - Sloanes målinger går amok.
Hans hjernebølger ligger på 14 pr. sekund.
Og han frigiver ekstreme mængder af glycin.
- Få ham ud. - Er der ikke nok til bedrageren?
Nej, ikke endnu.
Fortsæt, Arvin.
Hvad skete der med Jacquelyn?
Hvordan har hun det?
Nej.
Nej. Nej.
Nej. Det er ikke sandt.
- Nej, Arvin. Nej, nej. - Hør på mig.
Det var en risikabel graviditet.
Hun kæmpede.
Hun prøvede så hårdt, at det blev for meget.
- Hendes hjerte kunne ikke... - Nej. Nej.
Min baby.
Det gør mig ondt. Det gør mig så ondt.
Venner, det var det.
Vi har nok til at nedbryde bedrageren.
Kom med mig. Marshall, få Sloane ud.
Jack, spilder du virkeligt din tid på dette?
Du har lært mig at modstå tortur.
Du trænede mig til at overleve McKenas Coles ildnåle.
Hør på mig, din ynkelig særling.
Selvom det er sandt, det du siger, -
- holdt jeg et par ting for mig selv.
Fortæl os dit navn.
Mit navn.
Ned Bolger.
Korporal, hæren.
Serienummer 112762.
Hvor er orkideen?
- Hvem er du? - Hvor er blomsten, korporal?
I en lagerbygning. Lugano, Schweiz.
Paseo Mantello 43.
Jeg vidste du var en forræder. Du snød mig og Sydney.
Lad ham ikke gøre dette.
Jeg er Ned Bolger.
Jeg er fra Torch Lake, Michigan.
Du kan ikke torturere krigsfanger.
Genferkonventionen.
Hvem...hvem...
Hvem er jeg?
Hvem er du? Hvem...
- Hvem er du? - Vi har et problem.
Det er Sloane. Jeg prøver at bringe ham tilbage, men han bekæmper det.
Han skulle vågne op.
Skat?
Er alt i orden?
Ja.
Alt er vidunderligt.
Se der. Det udslag er hans serotonin-niveau, hans lystcenter.
Det viser den samme følelse han havde, da Emily var gravid.
Han er der nu. Han er sat fast i det stadie.
- Kan vi vække ham? - Du så Bolger. Chokket kunne dræbe ham.
Ligesom en computer. Du kan ikke bare slukke..
- Vi skal genstarte hans hjerne. - Hvordan?
- Aner det ikke. - Hvad hvis vi guidede ham tilbage, -
- som Jack gjorde for at frembringe min fars minder?
Det kunne virke. Men kunne dræbe ham - overbelastning af serotonin.
Han kunne dø af glæde. Bogstaveligt talt.
- Har du en bedre idé? - Nej.
Lad os begynde.
Okay. Han kan høre dig nu.
Hej, far.
- Fortsæt. - Far, det er mig, Nadia.
Din datter.
Kender du den søde dame i byen - Angelina?
Hun sagde, hun ikke kunne lide den måde jeg klædte Jacquelyn.
Far.
- Hvem er det? - Hun er en dejlig pige.
Hun er min...
Hun er min Nadia.
Du kan ikke blive her, far. Beklager.
- Jeg er lykkelig her. - Måske, men dit arbejde er ikke slut.
Du er så smuk en pige.
Du gør mig så stolt.
Men jeg kan ikke komme med. De frygtelige ting jeg har gjort.
Det er derfor du er nødt til det.
Hvorfor bliver du ikke her hos os?
Bliv hos os, Nadia.
Bliv hos os, skat.
Familie.
Emily og Jacquelyn er væk, og du skal lade dem gå.
Jeg lader dem ikke gå igen. Nej.
De er allerede væk.
Hvad har du gjort?
Jeg var en god mand.
Nu er jeg et monster.
Og monstre har ikke hjemme i denne verden.
Ja, du var en god mand. Det tror jeg på.
Og det kan du blive igen.
Men du skal stoppe det du har startet.
- Du kan ikke hvile dig endnu. - Jeg er udmattet, Nadia.
Jeg er udmattet.
Og jeg er skamfuld.
Så er der håb. Kom tilbage og forson dig selv.
Der er så smukt her.
Men det er ikke virkeligt.
Vær tapper. Kom med mig.
Vis mig hvem du er dybt inde.
Jeg tror på dig. Svigt ikke den tillid.
Svigt ikke den igen.
Farvel.
Nej. Gå ikke. Far!
Far.
Første gang jeg hørte om Rambaldi, -
- arbejdede jeg for hæren.
Det betød intet for mig - hans liv, hans værker.
Det var simpel nysgerrighed.
Noget jeg hurtigt lagde til side.
Og da vi mistede Jacquelyn...
Da Emily mistede barnet, -
- følte jeg mig aldeles forladt.
En aften fandt jeg hans dokumenter, som jeg havde i en skuffe.
Og på en måde... -
- udfyldte det et tomrum i mit hjerte.
Mærkeligt nok, var det ikke før jeg så ham... -
- at jeg indså hvor meget jeg havde mistet af mig selv.
Jeg vil berigtige dette, Jack.
Jeg vil rydde op i det rod, jeg har lavet.
- Det ville jeg gerne tro, Arvin. - Men det kan du ikke...
Jeg har hørt det før.
Ja.
Jeg kan kun sige, at jeg prøver.
Og hver dag er en kamp.
Hver dag.
Danske tekster: Lightkeeper